www.titlovi.com
Naufele!
Tata? - Da, Naufele.
Kako da uhvatim muvu?
Ciljaj pored. - To je glupo.
Pitao si, rekao sam ti. Muva je brža od tebe.
Ako ciljaš mesto na kom je, dok udariš, pobeći će.
Iznenadi je. Probaj da predvidiš gde će biti.
Tajna je u tome da je čekaš dok ne krene da trlja noge, onda...
ciljaš u stranu.
Neće upaliti. Muva sve vidi.
Živa istina.
Ali ne može pretpostaviti da ćeš ciljati u stranu.
Probaj ponovo.
Jaka ti je caka. - Nisam rekao da će delovati.
Ne možeš pobediti svaki put. Takav je život.
IZGUBIO SAM TELO
Prevod: Admir Destani (Dartanjan)
Naufele!
Mama? - Pazi na zglob.
Šta je? - Volim da sviram klavir.
Voleo bih da priredim koncerte, kao ti sa čelom.
Da putujem svugde. - Ono što tvoj sin želi da ti kaže,
je da želi da bude astronaut. - Ne astronaut.
Astronaut, kosmonaut... Uvek ih mešam.
Želim da budem pijanista i astronaut.
Tako je, sine! - Želim da budem oboje.
Dušo moja mala.
Naufele! Jedan, dva, tri, četiri...
To je šest ove nedelje! Kako ti to polazi za rukom?
Šest zakasnelih isporuka, a tek je sreda.
To je šest besplatnih pica. Dve dnevno!
Žao mi je. - Žao ti je?
Kupi sat, Bog te maz'o!
Da nisi nešto zaboravio?
Izvinite! Ostavi poruku, čoveče! - Šta je, dušo?
Prestani! - Nije ga briga!
SA SANDROM SAM
Ne ostavljaj me ovakvog!
Izvali tu guzu.
Treba ti jebeni poster? Debilu!
Izvini!
Jesi li dobro? - Da.
Sranje, sranje.
Jebem ti mater.
Da? - "Brza Pica".
Možete li da otvorite vrata?
Zar nisi nešto zaboravio?
Red je izviniti se kad kasniš.
Izvinite, izbio je jedan problem.
Mogao si barem da kažeš "zdravo".
Rekao sam: "Brza Pica, zdravo".
Ne, rekao si samo "Brza Pica."
Želite li da otvorite vrata ili ne?
Mogla bih da ti se popnem na glavu, i zahtevam besplatnu picu.
"Ako pica kasni 20 minuta, vaša je za džabe!" Tako piše na flajeru.
Kasnim 20 minuta? - Četrdeset.
Šta ćemo sad? - Od vas zavisi, gđo Martinez.
"Gospođica". Martinez je bivša podstanarka.
Nisu promenili prezime.
Uglavnom, bilo je lakše za isporuke... Ma, nebitno.
Otvoriću, ali sam popizdela.
35. sprat, vrata desno. - Hvala vam, gospođice.
Moraš sačekati da prestane da zuji.
Još uvek neće? - Ništa.
Jesi li siguran da si čekao do kraja zujanja?
Jesam, već ste mi to rekli.
Možete li sići dole?
Da probamo još jednom?
Može.
Spreman si? - Spreman sam već 20 minuta.
Sad si i zvanično ostao bez bakšiša.
Sačekaj samo da obučem džemper.
Eto me idem. - Ne mučite se. - Što?
Bojim se da smo pica i ja imali nezgodu na putu.
Nije preživela. - Nije ništa ozbiljno?
Izgleda kao pica
na vrhu druge polupojedene pice.
Mislila sam na tebe. Jesi li dobro?
Ja? Nije mi ništa.
Hvala na pitanju.
Nađi drugi posao. Ovo ti ne ide od ruke.
Znam. I moj šef mi isto to kaže.
Trebalo bi da ga poslušaš.
Da.
Naručite drugu picu.
Navikli su se na to.
Želim vam laku noć.
Još uvek si tu?
U kurac!
Usrana noć, a?
35. sprat, beše?
Vrti mi se u glavi od samog pogleda gore!
Ti to jedeš moju picu?
Je li ukusna? - Luk je bio loša ideja.
Zezaš me?
Šta vidiš odozgo?
Vidim tvoj skuter. Izgleda polupano.
Šta vidiš kad gledaš pravo?
Ništa. Samo horizont.
Sigurno je umirujuće. - Molim? Nisam te čula.
Rekoh, sigurno je umirujuće kad si izolovan od sveta.
Ništa ne vidiš.
Ništa ne čuješ.
Čuješ li kišu?
Kiša ne pravi zvuk.
Barem ne ovde gore.
Čujem vetar...
Kad fijuče kroz zgrade,
imam utisak kao da sam...
na ledenom polju usred...oluje.
Ušuškana unutar mog iglua.
Kad baš jako duva,
čujem kako se zgrade njišu. Ne znam...
Kao...
Kao da je ceo svet pijan.
Gabrijel? - Dobro veče, gđo Lusak.
Bože dragi, ne znam šta mi bi.
Izašla sam i... - Zaboravili ste ključeve? - Tako je, draga!
Ako nemaš ništa protiv... - Vrata su se zaglavila, ali pokušaću.
Hvala ti.
Vratiću ti sutra knjige, nisam zaboravila!
Bez žurbe.
Ipak se ne čeka da prestane zujanje.
Često pozajmljuješ knjige? - Samo radnim danima.
Radim u biblioteci.
Ugrabi šansu.
Kakvu šansu? - Kiša je stala.
Pretpostavljam da bi trebalo da krenem.
U protivnom, mogao bi da provedeš ovde čitavu noć.
To bi bilo glupo. - Doviđenja, g. dostavljaču.
Doviđenja, gđo Martinez.
Halo, mogu li dobiti Gabrijel?
Razumem, hvala vam. Doviđenja.
Mogu li dobiti Gabrijel?
Izvinite, okrenuo sam pogrešan broj.
Požuri, sere mi se! - Zauzeto.
Šta radi sa jebenim telefonom? - Mogu li dobiti Gabrijel?
Izlazi odatle! - Meni govorite?
Gabri... - 'Ajde, bre! - Gabrijel? - Da.
Izlazi odatle!
Edisone!
Tako je, dobar momak.
Pođimo.
Zdravo.
Izvinite, je li Gabrijel tu?
Zašto vam treba? - To je...lično.
I mislila sam. Kako se zovete?
To je iznenađenje.
Gabrijel... - Neka, u redu je!
U redu je, hvala vam. Samo ću...
Gde je muški toalet?
Gabrijel? Gabrijel!
35-ti sprat, vrata desno. Ja sam, Nauf...
Naufel. Dostavljač!
"Brza Pica, zdravo..."
"Brza Pica, zdravo" Pričali smo preko interfona.
Nisam znao da radiš ovde. Kakva slučajnost.
Upravo je otišla.
Ne može da ti promakne sa onim njenim fluorescentnim stvarima na ušima.
BIBLIOTEKA "GI DE MOPASAN"
Ćao.
Ćao. - Điđi.
Zdravo. Mogu li ti pomoći?
Došao sam povodom oglasa.
I dalje tražite šegrta? - Kakvog oglasa?
Ovo je još od pre nove ere. Žao mi je.
Drži lekove. - Već odlaziš?
Moram da idem po skuter. Izvini.
Vidimo se sutra, Điđi. - Zdravo, dušo.
Zaposlite me. Nećete se pokajati.
Pazi!
Ovaj oglas je star 10 godina. Više ne zapošljavam šegrte.
Šta možete da izgubite? - Svoje vreme.
Šegrt znači vreme i trud.
Previše sam mator. - Ja vam mogu pomoći, mlad sam.
Pun sam energije... - Da mi pomogneš?
Pomogneš sa čim?
Pogledajte oko sebe, kao da je neko bacio bombu.
Treba vam pomoć. Ja vam mogu pomoći.
Imaš li kvalifikacija? - Koliko hoćete.
Mogu... - Mislim na obrazovanje.
Iskustvo. Jesi li ikad radio sa drvetom?
Brušenje, sečenje, glodanje... Jesi li čuo za išta od toga?
Brzo učim. - Čime si se pre bavio?
Znaju li tvoji roditelji?
Mrtvi su.
Mrtvi?
Zašto želiš ovaj posao?
Nemam pojma.
Nemaš pojma? - Nemam pojma.
Izvinite zbog ovoga. - Ništa strašno, to je samo farba.
Imaš upaljač?
Ne, naravno da ne.
Dosađivaćeš se, nema mnogo posla.
Sa druge strane, istina je...
Ovde kao da je pala bomba.
Radionica je velika, a ja sam...
Kako se zoveš? - Naufel.
Ima soba na potkrovlju.
Bila je namenjena za moje šegrte, nije ništa posebno, ali...
Bolje nego ništa.
Ponedeljak u 8.00 č.
Šta kog...!
Prokleti pacovi! Edisone! Napadaj!
Ščepaj ga!
Sredi ga!
Našao sam posao, i stan.
Ukazala mi se odlična prilika.
Mislim da ću je iskoristiti.
U stvari, već sam pristao.
Hvala ti...
što si mi dao krov nad glavom i svemu ostalom.
Halo?
Seks bombo!
Može u 20.00 č?
Ne znam, a ti? Nemoj da pričaš!
Pričaću ti posle.
Rekla sam da ću ti pričati posle! Nije ništa.
Šta ti misliš?
Odbij, pravo si dete.
Dobro.
Moram da idem. Vidimo se u osam.
Da, da, tako je. Ćao.
Naufele!
Siđi dole. - Evo me idem. - Pazi na gredu.
Pre nego što ti dam da režeš drvo,
moraš da se upoznaš sa alatom.
I kako da ga koristiš.
Spreman?
Zajedno ga dižemo. Jedan, dva, tri...
Imaš alat,
pribor i instrumente. Pazi, mačka.
Alatom se obrađuje materijal.
Stavi ga onde.
I diži.
Moj radni sto.
On je pribor. On ne obrađuje materijal.
Koristim ga za stezanje i potporu.
Onda su tu instrumenti.
Kompas, vinkla, lenjir.
Sve što se koristi za merenje i crtanje.
Crtanje je najbitniji deo.
Nakon toga je lako slediti linije.
Svako to može.
Dobra izrada počinje dobrim crtežom.
Crtežom čega?
Šta on radi ovde? - Pomaže mi. - Oko čega?
Skoro i da nemaš posla.
Ne poznaješ ga. - On je sirotan. - Pa šta?
Siguran si da je ovo pravi posao za tebe? - Da, imao sam...
otkrovenje. Ljubav na prvi pogled. - Prema drvetu?
Kojim poslom si se pre bavio? - Dostavom.
Sušija.
Ti?
Čisto sumnjam da si sestra.
Čime se baviš? - Ovo će da peče.
Radim u biblioteci. - Stvarno?
Ekstra. Mogu li nekad da navratim?
Da pozajmiš knjige? - Da.
Kapiram. Fizikalci ne čitaju.
Ne bih te baš nazvala "fizikalcem".
Mogu li dobiti nazad ratnog veterana? Čeka nas klijent.
Sad si k'o nov. - Hvala.
Ideš na Severni Pol? - Što da ne?
Beskonačni vidici. Svetlo.
Prelepo je.
Izvali polarne medvede. Šta je?
Ne voliš medvede? - Svi ih vole.
Slatki su. Kao delfini i mačići.
Toliko praznine.
Kada će se ukazati šansa da vidiš ovako nešto? Nećemo nikad otići tamo.
Nećemo nikad to videti. Osim u knjizi.
Sklopi oči
i stavi ruke preko ušiju.
Zatim ih polako stiskaj, jedno za drugim, jako nežno.
Ovako. Ako to pravilno radiš...
zvučaće kao da hodaš po snegu.
Vrati ih za četiri nedelje.
Inače ćeš imati posla sa onim kontrolnim tornjem tamo.
Vidimo se uskoro. - Važi.
DALEKI SEVER
Drži. U znak izvinjenja što kasnim.
Hvala, to je... - Medved.
Privezak sa medvedom. Rekla si da svi vole medvede.
Napravio sam ga od ostataka. - Imamo li sudar?
Sudar?
Ne, došao sam...
Opušteno, niko ih ne traži.
Imam i ja nešto za tebe.
"Svet po Garpu". Jedna od mojih omiljenih.
Moram da idem. - I ja.
Tvoj ujak me čeka u kombiju.
Otkud ti ovde?
Upoznajemo se. Predstavi me. Ne stidiš me se valja, batice.
Rauf. Gabrijel. Šta hoćeš?
Sve što je lepo kratko traje.
Rekoh ti da ga je blam od familije.
Hvala na kafi, Điđi!
Moje poštovanje, mlada damo. - Ćao.
Debilu. - I meni je drago što te vidim.
Računam na vas večeras.
Pravi žurku. - Žurku?
Pristala sam, ali ne moramo da idemo.
Može, to je dobra ideja.
Pokupićeš me? - Dogovoreno.
Pazi na moju nećaku, Naufele. - Šalite se?
Ona je ta koja želi da ide.
Za mnom.
Nadam se da je vredno ovoga.
I? Šta kažeš?
To je iglu.
Sviđa ti se? - Ti si ga napravio?
Veruješ li u sudbinu?
Ozbiljno te pitam.
Da je sve već unapred određeno i da mi samo sledimo tu stazu?
Da. - I da ništa ne možemo da promenimo?
Mislimo da možemo, ali to je samo iluzija.
Osim ako uradimo nešto skroz nepredvidivo.
To je jedini način da izbegneš sudbinu.
Kao na primer?
Kao na primer... Ne znam, bilo šta.
Recimo da hodaš, pretvaraš se da ideš u jednom pravcu.
Zatim skreneš u drugi. Odstupiš od putanje.
Bum! Recimo skočiš na onaj kran.
Uradiš nešto što nikad ne bi uradila,
ali ti prija jer si spoznala nešto novo.
I ne žališ zbog toga.
Tako nešto.
Šta onda?
Kad zavaraš sudbinu?
Onda...
Ne dozvoliš joj da te stigne.
Pičiš pravo...
i držiš palčeve.
Šta je?
Izvini. - Šta je?
Jesi li gladan?
Naručio sam picu.
OVDE SAM
Ohladiće se. - Stižem.
Trebao si da naručiš suši.
Zar nemaš neki popust?
Ovo nije obična pica.
Šta si naručio?
"Napolitana, sa lukom, gđa Martinez."
To... - To sam ja.
Dostavljač. "Brza Pica".
To si beše naručila, zar ne?
"Uvek završim posao. Znaš to."
To je iz "Dobar, Loš, Zao" - Da, znam.
Stvarno? Obožavam taj film. Van Klif je...
Šta to radiš? - Šta to izvodiš?
Ništa ne izvodim.
Sve ovo da bi kresnuo devojku u igluu? To hoćeš?
Naravno da ne. Za koga me to smatraš?
Nakon one noći sam želeo da te upoznam.
Saznao sam gde radiš i pratio te.
To je jednostavna priča koja se zakomplikovala.
Da li me slušaš?
Da. - Šta sam trebao da uradim?
"Hej, ćao, ja sam dostavljač. Jesi li za piće?"
Da li bi to upalilo?
Zaposlio sam se samo da bih te ponovo video.
Zar to nije kavaljerski? - Moj ujak.
Da li si pomislio na njega?
Kad ćeš mu reći da je sve ovo sranje?
Volim ovaj posao. - On je bolestan!
Nije, samo je malo star. - Seronjo.
Šta mu je? Je li ozbiljno?
Gde ti je riba?
Ona nije moja riba. Nije ništa.
Daj, odjebi!
Gubi se.
Korin, baš smo pričali o tebi.
Izvini, ja tu sedim.
Ne smaraj me, idi sedi tamo.
To je moje piće.
Otišao sam samo na kratko...
Ja sam tu sedeo.
Ovo je tvoje piće. Trebao si ranije da mi kažeš.
Điđi?
Dođi, dušo.
Imala je milo lice
Tiho je odgovorila sa "da".
Za mesto pod kišobranom
Malo mesto raja... Moji brkovi!
Šta...? Ponovo snimaš?
Prošli put ste mi obećali da ćemo otići na zabavu, ali nismo.
Sad snimam.
Koncert se kasno završio, a i sutradan si išao u školu.
Sutra ne idem, zato hoću da mi obećate.
Ako tvoja majka pogreši notu... - Desi se nekad.
Ako pogreši još više nota,
neće biti bisa.
A to bi značilo... - Gledaj na put.
Pa? - U redu, obećavam.
Šta obećavaš? - Ići ćemo na žurku.
Prvo da stignemo na vreme na koncert.
Naufele!
Šta je? - Na naginji se kroz prozor!
Povuci ruku nazad! - Pazi!
Dođi ovamo, dušo.
Naufele.
Vratio sam se iz bolnice. Znam da si tu. Otvori, molim te.
Sredio sam papirologiju. Trebaš samo da se potpišeš.
Hajde, otvori vrata.
Dobro.
Kako želiš.
"Svet po Garpu"
Dođi ovamo, dušo.
Pa? - U redu, obećavam.
Šta obećavaš? - Ići ćemo na zabavu.
Prvo da stignemo na...
Preuzeto sa www.titlovi.com